GOSPODIN HOLMS
Ne bi trebalo to da uradiš.
Da lupiš u staklo.
Kako ste znali da ja to i nameravam?
Oprostite mom sinu. Obožava pčele.
To nije pčela. To je osa.
U potpunosti drugo stvorenje.
Da li je to bio on?
Rasipnik se vratio.
Napolje, Rodžer. Znaš da ti nije dozvoljeno.
Kao da imate velškog ponija.
Da li ćete iću gore u svoju radnu sobu?
Ne, ne za sada.
O, da. Ponovo kod kuće.
Ponovo kod kuće.
Gđo. Munro!
Čini se da smo pretrpeli umanjenje populacije.
Zar g. Hili nije svraćao da se pobrine za košnice dok sam bio odsutan?
Jeste, ali neće moći idući put.
Da li je g. Hili to rekao? - Ne, njegova ćerka.
Odvela ga je da živi kod nje. Rekla je da je isuviše onemoćao.
Da li je suviše onemoćao? - Delovao je dovoljno živahno.
Pričljivije nego inače. - Sa tobom?
Sa samim sobom. - Pa to je osnov izučavanja.
Jel to ručak?
Votson se oženio, a ja sam ostao sam.
Zapravo, istog dana kada je napustio ulicu Bejker
slučaj, koji je trebalo da bude moj poslednji,
počeo je da poprima svoje obličje.
Bilo je to pre skoro 30 godina. Veliki rat se okončao
i turisti su se vratili u ulicu Bejker da vide pravog Šerloka Holmsa.
Na svu sreću, u svojim pričama,
Votson je uvek objavljivao lažnu adresu našeg stvarnog utočišta.
Znači pronašli ste pravu adresu.
Zašto si to uradio? - Gospodine?
Zašto si provalio u moju radnu sobu?
Moja radna soba je moj/a sanctum sanctorum (svetinja).
Privatna prostorija.
Pre nego što ste otišli u Japan, video sam vas kako pišete tu priču.
Nisam znao da ste vi pisali priče.
Dr. Votson, da, on je bio pisac.
Pa, posudio sam mamin ključ i otišao u vašu radnu sobu, i tamo je bila.
I koliko si pročitao?
Tamo gde ste vi stali. Bio je to dobar deo.
Čovek dolazi u ulicu Bejker, a vi mu kažete:
"Došli ste zbog svoje supruge." Kako ste mogli da znate?
Da li ste primenili vašu moć? A kakvu to moć?
"Na štapu su vidljivi urezi psećih zuba."
Drvo je sa ostrva jugozapadno od Madeire."
Tu moć.
A kako bi ti zaključio da je čovek došao zbog svoje supruge?
Nosi burmu?
Ne. Svi tragovi su na toj strani.
Da budemo precizni, ova rečenica je u pitanju.
"Jednog dana, u sobu je ušetao mladić,
u nedavno ispeglanoj, doduše jeftinoj odeći."
Odeća je nedavno ispeglana. Međutim, on je momak.
Jeftina odeća.
Znači da je njegova žena morala da je opegla.
Muškarac nema umeća, a ne može da priušti poslugu. - Vrlo dobro.
Tako ste znali da se radi o ženi. - E, pa ne.
Kada si detektiv, a muškarac traži tvoju uslugu...
obično se radi o njegovoj supruzi.
A zašto ste stali kod tog dela?
Da li si nabavila stvari od apotekara?
Čeka porudžbinu. Rekao je da će stići za koji dan.
Verovaćemo im na reč. Inače, da li si trijumfovala?
Kao da je Dan pobede.
Stigao je doktor.
Da li si se prehladio u Japanu? - Da li tako zvuči?
Pomislio sam da bi mogao da postoji začetak nekog žarišta.
Izgubio si i kilažu.
Da li si pronašao ono za čime si tragao,
tajanstvenog obdarenog jelenka?
Bodljikavi jasenak. - O, da, izvinjavam se.
To je i bio razlog zbog koga te je prijatelj i pozvao u Japan, zar ne?
Da iskopate čitav šumarak i da ga prokrijumčarite kući?
Ne može da smeta onome što si mi ti prepisao.
I sigurno mi ne može naškoditi. - Samo po sebi, ne može.
Misliš da mogu da se jave neželjena dejstva? -Možda.
Kao što su? - Nada.
BODLJIKAVI JASEN (Zanthoxylum simulans) je:
Začinska bobica koja se koristi za
smirivanje živaca i pri lečenju demencije (prim.prev).
Kako se zove prijatelj koji te je pozvao u Japan?
Proveo si nedelju sa čovekom, dopisivali ste se mesecima.
Da li se sećaš njegovog imena?
Postoji stan u susedstvu moje hirurgije koji će ti omogućiti...
Ne! - Šta će se desiti kada zaboraviš gde je telefon,
ili kada zaboraviš da isključiš gas?
Ne možeš da živiš sam. - Ne živim sam.
Imam kućepaziteljku.
Uzmi ovaj dnevnik.
Svakog dana kada se ne setiš imena ili mesta,
označi to na stranici namenjenoj za taj datum.
A ako zaboravim da označim?
Ne, ne, ne.
To je matični mleč. - Da, nećemo ga više koristiti.
Umesto toga, koristićemo ovo.
Zove se bodljikavi jasen. - Jel jestiv?
Izgleda kao da je iscureo iz odvoda za kišnicu. - Potiče iz Japana.
To menja stvar.
Stavi ga kao što si stavljala matični mleč, u čaj ili kafu.
Trebalo bi da probaš da ga koristiš pri kuvanju
kako bi oplemenila svoje specijalitete.
Gospodine Holms?
Tamiki Umezaki.
Dobrodošli u Japan.
Veoma sam počastvovan što ste prihvatili moj poziv.
Prenoći ćemo u mojoj kući. Sutra ćemo započeti našu potragu.
Posedujem vašu knjigu već 20 godina.
Kupio sam svoj primerak čim je izašao iz štampe.
Nadam se da ćete mi učiniti čast time što ćete napisati posvetu.
Da. Naravno.
G. Umezaki, koliko blizu grada raste bodljikavi jasen?
Najčešće se pronalazi u blizini mora.
Koliko daleko ćemo morati da idemo?
Mesto o kome mislim je udaljeno dva dana vozom.
Vi ste baš nestrpljivi?
U sred sam projekta koji bi rado završio
pa bi moje ganglije trebalo da budu u punoj snazi.
Želim što pre da imam koristi od učinka biljke.
Da li je toliko hitno? - Bojim se da jeste.
Vi ste veliki detektiv!
Puno vam hvala.
Moja majka se pita da li ste poneli svoju poznatu kapu.
Kapa lovaca na jelene.
To je bio puki dodatak ilustratora.
Nikada nisam nosio takvu kapu.
A lulu? - Draža mi je cigara.
Rekao sam Votsonu da ako ikada napišem priču, to ću
uraditi sa namerom da ispravim mali milion zabluda
koje je iznedrio njegov maštoviti um.
Da li ste napisali takvu priču?
Ali pokušavam to da uradim sada.
Moram da završim sa tobom pre nego što umrem.
"Dakle, došli ste zbog svoje supruge."
"Došli ste zbog svoje supruge."
"Došli ste..."
Rodžer.
Izvoli.
Videćemo se posle ručka.
Trebaće mi neka pomoć oko pčela.
Dakle, pronašli ste pravu adresu.
Vratar iz 221B je bio dovoljno ljubazan.
To je samo omanja izmišljotina koja bi trebalo da obmane znatiželjne.
Čini se da su većina njih Amerikanci.
Sedite gospodine Kelmot.
Dakle...
došli ste zbog svoje supruge.
Kako ste znali? - Nije važno.
Recite mi šta je u pitanju.
Moja supruga se zove En. Njena majka je umrla na porođaju.
Njen otac je bio pukovnik, koji je
poginuo u onom metežu u Vaziristanu.
Silno smo želeli da imamo decu.
Izgubila je naše prvo dete u trećem mesecu trudnoće...
Drugo dete je izgubila u četvrtom mesecu.
Rečeno nam je da je suviše opasno da pokušamo ponovo.
En je bila... uzrujana.
Bilo je kao da je sa svakim pobačajem umiralo pravo dete, a ne...
Hvala vam.
Neko vreme me je molila da dam na izradu dva spomenika i da ih
postavim na porodično groblje, da izgleda kao da su tu pokopani.
Bila je u očajničkoj potrazi za nečim što bi ublažilo tu neopisivu tugu.
Dopadala joj se muzika pa sam joj
predložio staklenu harmoniku. - Harmoniku?
Najvrednije imetak mog oca.
Svirao ju je neprestano sve do svoje smrti.
Doneo sam je u kući i ugovorio časove u periodu od mesec dana.
Sat vremena nedeljno. Ubrzo potom En me je zamolila
da ugovorim dva časa nedeljno.
Potom tri puta, a nakon toga svakim danom.
Pa, prihvatila se razbibrige za koju ste verovali da će je zanimati.
Zašto ste ovde, gospodine Kelmot?
G. Holms moja En se promenila.
I ne radi se samo o časovima ili njenoj opsesiji instrumentom.
Jednog dana zatekao sam se ispred sobe
kada je iznenada njeno sviranje utihnulo.
I čuo sam je kako izgovara, prilično jasno...
Grejs? Džejms?
To su trebalo da budu imena vaše dece?
Kada sam se suočio sa En, ona je poricala svoje reči.
Tada sam joj zabranio da svira harmoniku i da pohađa časove.
Žena koja ih podučava, gđa Širmer,
je osoba opasnih uverenja. - Opasna uverenja nastavnice muzike?
Omađijala je En, i koristi njeno stanje uma,
iz meni nepoznatih razloga. - Da li imate dokaz koji potvrđuje ovo?
Slušajući moja uputstva, prestala je da se viđa sa gđom. Širmer.
Primio sam poštu... tri priznanice od dotične žene.
Svaka za naplatu jednog časa harmonike.
Ponovo, En je sve negirala.
Iz tog razloga, mojoj supruzi više nije dozvoljeno da podiže novac iz banke.
Juče, nakon svega, pratio sam En.
do mesta gde joj pomenuta žena drži časove.
Čak i sa trotoara sam mogao da je čujem kako svira.
Naravno, ušao sam unutra ali je Širmerova rekla:
"Vaša supruga nije ovde."
Prošle noći sam ispitao En.
A ona je rekla da nije posećivala atelje gđe. Širmer.
Već nedeljama nije.
Da li imate fotografiju vaše supruge?
Uzeću vaš slučaj ako odgovorite samo na još jedno pitanje. - Svakako.
Koji parfem koristi vaša supruga?
Rodžer?
Kasno je. Gasi svetla kao kad je bilo bombardovanje.
Vidi ga.
Sećaš li se svog tate?
Sećam se da me je držao za ruku i da me je vodio do mora.
To nije sećanje. To je sa fotografije.
A šta je sa nevidljivim pričama?
Nekad bi noću pred spavanje, tvoj tata izmišljao priče.
Rekao bi: "Nabroj mi tri svari."
A ti bi rekao: "Lopta, mačka i Rodžer."
Pa bi on onda...
...izmislio neku priču
o lopti koja je imala mačku po imenu Rodžer.
Svaki put neke dve stvari i Rodžer.
Ne sećaš se nijedne nevidljive priče?
Ne. A ti?
Nikada nisam bila dobra u pričanju priča.
Lepo spavaj.
Prva stvar koju moraš da upamtiš je da nisi u opasnosti.
Pčele nisu zainteresovane da te povrede.
Njihova jedina briga je samoodržanje.
Od Ijudi? -Previše su one pametne za ljude.
Njihovi neprijatelji su vreme, bolesti i grabljivice.
Osa je njihov naročit suparnik.
Da li si znao da jedna osa može da ubije 40 pčela za manje od minuta.
Iz tog razloga, ne volimo ose. - Da, gospodine.
Ne volimo ose.
Kraljica upravlja kolonijom.
Trutovi opslužuju kraljicu.
Ruke gore.
Radilice obavljaju poslove. Baš kako i treba da bude.
Nas zanima poslednje umanjenje populacije pčela.
Ustanovili smo problem, a sada moramo da ga rešimo.
Dobro. Izvoli. Možeš da ideš.
Da li vas je pčela nekada ujela? - Ubola.
Pčele nemaju zube. Da, jeste me ubola.
Ne previše često. - 7.816 puta.
Vodim zapisnik.
Nisi načisto džangrizav.
Da li su vas ikad ujele?
Ne. Nikad me nisu ujele.
Pa, ljudi stalno rade sa pčelama, zar ne?
Šta je matični mleč?
To je posebna proizvod pčela radilica.
A naziva se matični zato što?
Zato što se njime hrani matica (kraljica) - Bravo.
Lekovito dejstvo mleča me je navelo da napišem studiju.
"Vrednost matičnog mleča
sa dodatnim komentarima o mogućem pozitivnom
dejstvu na zdravlje koje ima bodljikavi jasen."
Šta je to? - Bodljikavi jasen?
Pa, na japanskom, hire sanšo
je uobičajen naziv za zanthoxylum piperitum.
Koristi se pri lečenju različitih degenerativnih bolesti.
Anemija, bolesti cirkulacije, artritis i...
Kako se beše zvaše?
O jes. Senilnost.
Ovo na kraju je bila mala šala.
Najskorija istraživanja ukazuju da bodljikavi jasen
daleko više obećava nego matični mleč.
Od sada, bi trebalo da koristimo isključivo bodljikavi jasen.
Da li ste napisali još nešto o čoveku i njegovoj ženi?
Sve u svoje vreme. - Da li je priča stvarna?
Naravno. Fikcija je bezvredna.
Deo na kome ste stali.
Zašto ste hteli da znate koji parfem žena koristi?
Kameo rouz, zar ne? - Da.
Uvek ostavlja trag.
Gospođo Širmer.
Gospođo Širmer, ovde Tomas Kelmot. Pustite me unutra.
Gospođo Širmer!
G. Kelmot, upozorila ja vas!
Vi dođete, a ja pozvala metropoliten policija!
Gospođo, emotivno stanje mog prijatelja je takvo
da ako mu uskratite ulaz, on možda neće moći da obuzda svoj bes.
Pustite nas obojicu, i ja ću preuzeti svu odgovornost.
Hvala vam veliko. - Ko je ovo?
Ovaj gospodin je detektiv. - Ja? Gde mu je značka?
Zove se gospodin Šerlok Holms.
Nadam se da vam ne smeta ako ovo zatvorim? Promaja je.
Ne. Ja videla Šerlok Holms u časopisi.
Sa kapica i lulica. To nije ovaj čovek.
Gđo. Širmer, video sam kako En ulazi ovde,
zahtevam da mi je pokažete. - Vaša žena nije ovde.
To ste rekli i prošli put. - Vi preispitujete moju iskrenost?
Ozvalde, dušice, ova čovek želela da zna da li si ti njegova žena.
Ne. - Možda si se prerušio u dečka.
Ne verujem. - Eto vam na!
To je, pretpostavljam, ono što vi Englezi zovete klozet (klonja).
Bila je ovde! Video sam je!
G. Kelmot, ako insistirate na praćenju svoje supruge i pritom ste
unajmili mene da to uradim, neko od nas dvojice je onda suvišan.
Uzrujan je. - On je budaletina.
Za armoniku se mislilo da je instrument
crne magije, pričalo se da se koristi u prizivanju mrtvih.
Nešto u vezi sa osobinama stakla.
Sigurno ne verujete u to?
Ono u šta ja verujem je nebitno u ovom slučaju.
Kada je gđa. Kelmot poslednji put bila ovde? -Pre nekoliko nedelja.
Onda su priznanice koje ste poslali na njenu adresu bile za Ozvaldove časove.
Gđa. Kelmot ih plaća.
Frau Kelmot je strastvena, ali je početnica.
Znala je da je Ozvald nadaren.
Znali ste da nije ovde. - Naravno.
Ozvlad ne koristi njen parfem.
I pored toga vi niste Šerlok Holms.
Veoma promišljeno.
Čekali ste me.
Šta to radiš?
Pokušavam da otkrijem gde sam bio. - Pa zar ne znaš?
G.Holms može da otkrije takve stvari samo uz pomoć posmatranja osobe.
Gde jurcaš? - Da proverim pčele!
Prvo ćeš da doručkuješ!
Pre neki dan sam dobila pismo od tvoje tetke.
Kaže da jedan par u Portsmutu otvara hotel.
Treba im kućepaziteljka. - Zašto bi živeli u Portsmutu?
Ne možemo da ostanemo ovde doveka. - Zašto ne?
Zato što ne možemo. - Šta ima u Portsmutu?
Taj par otvara hotel tamo... - To si već rekla.
Nećeš ustati dok ne završiš i nikako pre. - Nisam završio.
Nemoj da jedeš taj japanski bućkuriš.
To je hire sanšo.
Znam da voliš da radiš oko košnica. - To je pčelinjak.
Isto tako voliš kada ti se da odgovornost,
ali ja se ne bi suviše zbližavala. - Pčele ne grizu. - Ne mislim na pčele.
G. Holms neće zauvek biti ovde.
Tvoja tetka kaže da bi hotel mogao da ti da neko zaduženje.
Poseduju vratare. - Imaju vratare.
Završio.
Apotekar je dostavio vaše stvari.
Da kažem Rodžeru da otvori sanduk?
Ne. Ja ću se pobrinuti kada završim. - Da, gospodine.
Gospodine?
Znam da vam je Rodžer bio od pomoći. On je dobar dečko.
Oduvek je bio pametan.
Njegov otac i ja nismo imali interesovanja za
stvari koje zanimaju dečka kao što Rodžer.
Izuzetna deca su često proizvod prosečnih roditelja.
Imam sestru. Živi u Portsmutu.
Njeni poznanici tamo otvaraju privatan hotel,
kaže da su voljni da zaposle mene i Rodžera.
Imate sestru?
Nikada ne bih pomislio.
Da li je plata problem? - Ne.
Uzeću ovo u razmatranje.
Moja majka je tužna što odlazite.
Poprilično mi je žao što nisam poneo kapu lovaca na jelene.
Rekli ste da je nikada niste nosili. - Pa, da, ali to bi je uveselilo.
Želela je izmišljenog. Vi ste pravi.
Pa, nisam baš siguran da je to istina.
Mislim da sam nekada bio stvaran dok me Džon nije pretvorio u izmišljotinu.
A nakon toga, nisam imao previše izbora.
Ili da igram ulogu koju je on stvorio, ili da budem sušta suprotnost.
Da budem iskren lula mi je draga, ali da je pušim, pogotovo u javnosti,
nakon što je postala naširoko poznat simbol, činilo mi se neumesnim.
Dakle, mašta dr Votsona vas je izmenila?
Nikada nisam imao preterane koristi od mašte.
Draže su mi činjenice.
STANICA HIROŠIMA.
Moj otac bi me doveo ovde kada sam bio dete.
Ovo mesto bilo je minijaturni japanski vrt.
Mi koračamo kao divovi.
Kamenje predstavlja živote onih koje je izgubio.
Šerlok-san!
Hire sanšo? - Bodljikavi jasen.
Gospodine Holms.
Da li je prekasno da proverimo pčele? -Ni najmanje.
Provera pčela!
Tihe su. - Da.
Šta se događa kada pčele uginu?
Jel to metafizičko pitanje?
Mislim, da li ih žalite?
Ne mogu reći da sam ikada žalio za mrtvim pčelama,
ili za onima koje to nisu. Ja se koncentrišem na okolnosti.
Kako je su uginule? Ko je bio odgovoran?
Smrt, jadikovanje, oplakivanje, to su sve banalnosti.
Logika je retkost, pa se s toga...
Uzdam se u logiku.
E pa, hvala vam, fini gospodine.
Laku noć, pčelice. - Lepo spavajte, pčele.
Šta kažeš da odemo na kupanjac sutra?
U moru? - Da.
Biće ledeno. - To je dobro za cirkulaciju!
Dobro onda.
Koju vrstu knjiga voliš?
Osim priča dr Votsona i knjiga o pčelama.
Pa to su sve knjige koje imam.
U kući postoji prilično dobra biblioteka.
Možeš da uzmeš bilo koju knjigu koja ti se sviđa.
Gospodine Holms?
Jel idemo na plivanje?
Već sam proverio pčelinjak.
Da li ste dobro.
Savršeno sam...
Prilično sam...
Savršeno sam dobro.
U redu, Rodžer.
Kreni ti, a ja ću te stići.
Rodžer! Požuri ili ćemo izgubiti dan.
Odlično.
Na fotografiji je ona, zar ne? Žena iz priče.
Da.
Da li je ona razlog zbog koga je pišete?
Ne bih rekao da sam je pisao...
Više je to bilo pokušavanje da je se prisetim.
Hvala ti.
Pre nekoliko meseci, moj brat Majkroft je umro.
Njegov klub, Diogen,
me je zamolio da dođem u London da preuzmem njegove stvari.
Predat mi je omanji kovčeg u kome su se nalazile Votsonove priče
koje nikada do tada nisam pročitao.
Bile su kako ih je Džon uvek opisivao,
užasne pripovetke koje odlikuje preterano suvoparan stil.
Ali jedan od naslova mi je privukao pažnju.
Priča je bila poznata, ali njen kraj je delovao prilično pogrešno.
Nisam pogledao nijednu filmsku verziju priče.
Ali igrom slučaja ubrzo mi se ukazala prilika.
Čudno je videti nekog nalik sebi ko je 12m visok...
Brinem se za duševno stanje moje En. - Brinete se za njeno duševno stanje?
Dragi čoveče, trebalo bi da se brinete za svoj život.
Na šta mislite?
Ubistvo, g. Kelmot. Ubistvo.
...i koga tumače kao da je lik iz pantomime.
Otrovala? A kako sam to uspela?
Vaša armonika, gđo. Širmer.
Besmislica! -Ili pre, stakla na armonici.
Olovo u kristalima stvara jedinstven ton.
Ako ga koža upije kroz kožu, u manjim dozama
može dovesti do zbunjenosti, halucinacija.
Ali stalan, posesivan kontakt može dovesti do ludila i smrti.
Svaki preokret je usledio sa uvijanjem
brkčića i završavao se sa uzvičnikom.
Naš ubica u pokušaju je dovitljiv.
Sigurno ne govorite o...
Bojim se, gđo. Kelmot, da ćete morati da
pronađete novu profesorku muzike.
Potpuna besmislica!
Kakav motiv je mogla da ima ta Nemica da ubije En?
Te noći potražio sam nešto čime bi
rasklimao svoje sećanje na stvarni slučaj.
I tamo je bila... Njena fotografija.
Znaš, pre nekoliko godina, mogao sam da
ti kažem sve o toj ženi na fotografiji.
Sigurno bih se prisetio šta je bilo sa njom,
da li je bila žrtva ili krivac.
Ali te noći...
Ničeg nisam moga da se setim.
Sa sigurnošću sam znao da je to bio moj poslednji slučaj
i da sam zbog njega napustio posao i došao ovde,
kako bi se bavio svojim pčelama.
I tako sam odlučio da napišem priču onako
kako se desila, a ne kako ju je Džon zamislio.
Da je ispravim pre nego što umrem.
Nećete umreti. - Rožder.
Ja imam 93 godine.
Imao sam dedu koji je doživeo 102.
To onda rešava moj slučaj.
Koje su šanse da ćeš poznavati dva starca koja su živela toliko dugo?
Nisam ga zapravo poznavao.
Pobrinuću se za pčele.
Joj! Gospodine Holms! - Gospodine Holms!
Ubola me je.
Za razliku od ose, pčela uvek ostavlja svoju žaoku.
Mora da sam uradio nešto glupo. - Nikako.
Ponekad... uopšte nema razloga.
Dobro. Slana voda, popij to.
Ili sok od crnog luka kako bi se sprečile ozbiljne posledice.
I nema potrebe da kažeš mamo o svemu ovome.
Ne želimo da brine, zar ne?
Nastavićete priču?
Jel to cena tvoje tišine? - Neću pisnuti.
Kako promišljeno. Sačekali ste me.
Dobro dan.
Gospodine? -Čaj za jednu osobu pored prozora.
Svakako. Pazite na stepenik.
Bolestan, kažete?
I pisanje ovog čeka ga je iscrpelo.
Izvolite gospodine. - Hvala vam.
Evo ga.
Da li ste ovo koristili pre? - Ne. Nisam.
Vrlo je otrovno. Kapljica će biti i više nego dovoljna.
Hvala vam.
To je samo zato što je Tomas u takvom stanju.
Zahtevao je da budem sigurna. Uverite g. Kelmota da se
pojedinosti testamenta nisu menjale od kako ih je izdiktirao.
Vaša imovina je prepisana njemu, kao što je njegova vama.
Hvala vam puno. Bilo mi je drago da vas vidim.
Izvinite. - Izvolite, gospođo? - Da li je u 8:10 brza usluga?
U 8:10 polazi spori voz, zaustavlja na lokalnim stanicama.
A onaj u 9:05? -To je brzi voz, ide pravo na destinaciju.
Hvala vam.
Privlačite pčele.
To je zbog parfema. Kameo rouz.
Misli da ste cvet.
Mora da je u potpunosti zbunilo malo stvorenje.
Mogu li?
Vrlo ste ljubazni.
Iris. Neverovatna otpornost.
Sa dovoljno svetla rašće i na najsurovijim predelima,
u pustinjama, po mrazu, kamenjaru.
Šta mislite zašto je nešto tako malo i ne tako
važno kao što je iris snažnije od nas samih?
Možda su oni manje ganuti onime što se oko njih dešava.
Da li ste vi botaničar? - Samo amater.
Ja sam pre svega, hobisita.
Zapravo, ako mi dozvolite, pokazao bih vam jedan
od mojih hobija koji bi mogao da vas zanima.
Mogu da predvidim budućnost.
Da li želite da vam čitam sa dlana?
Obećavam da neću naći ništa preterano strašno.
Šta ćemo sa našim prijateljem?
Vaši roditelji su umrli.
Vaša majka pre dosta vremena, a otac ne tako davno.
Voleli ste nekoga...
Ne, voleli ste više osoba.
Ali su vas one napustile, a vaša ljubav prema njima nema gde da ode.
Tugujete.
Ali ne smete da dopustite da tuga usmerava vaše postupke.
Gde sve to vodi... Linije nisu najjasnije.
Zašto? - Oprostite?
Vidite dosta toga.
Zašto ne možete da vidite šta će uslediti?
Linije... - Da, to ste već rekli.
Izvodite svoje trikove na drugom mestu, g. Holms.
Čekajte.
Ne mogu...
Ne mogu da se setim.
Mama! Mama!
Gospodine Holms!
Da li ga je dim ošamutio? - Mogao je.
Najverovatnije je naglo ustao i ostao bez svesti.
Nije mu prvi put.
Poslednja kućna pomoćnica nije znala šta da radi.
Mora da je odlučio da ga uzima intravenozno.
Sada ne možemo da odemo.
Ne. Dobro se postarao za to, nije li?
Gde je hire sanšo?
Bodljikavi jasen. - Ako nije tu, onda ne znam.
Da li si ga bacila? - Zašto bih to uradila?
Zbog pakosti i inata.
Gde si čuo takve reči? - Iz rečnika.
Najverovatnije je sam odneo bućkuriš.
Spalio ga je sa ostatkom. Ta pisma možeš da baciš u vatru.
Da li ti je g. Holms rekao da to uradiš?
Uvek baca tu vrstu pisama.
Kako znaš koja je ovo vrsta? - Oćeš da znaš ko mu piše?
Penzioneri koji su umislili da su rešili slučaj Džeka Trboseka.
Udovice koje su izgubile mačke i koje misle da samo on može da ih nađe.
On je poslednja nada za svakog ludaka.
Nije na tebi da odlučiš. - Jeste.
Ako ću da budem bolničarka sa platom kuvarice.
On je invalid. Potrebna mu je bolničarka, a ne spremačica.
On je samo pao. Tvoj deda je bio čio i pokretan
u svojoj 60-oj, a onda je pao. Prošlo je tri nedelje do dana kada je umro.
Treba da bude u bolnici. Ili to ili u nekom domu.
Biće mu bolje! - Kad se oporavi, mi odlazimo.
Jel ti to jasno?
Dobili ste pismo iz Japana.
Od gospodina Umezakija.
Da li si ga pročitao? - Ne. Želeo sam.
Greh požude. Ti si katolik.
Mama kaže da bacate većinu pisama koju dobijete.
A šta misliš što to radim?
Ljudi koji vam pišu žele da razrešite stvari.
Ako pročitate pismo, želećete da pomognete.
Ne. Pridaješ mi previše zasluga.
Jednostavno ako ih pročitam, biću u obavezi da odgovorim.
Možda vas g. Umezaki pita da se vratite u Japan.
Nikad se neću vratiti u Japan.
Zašto ne? -Dugo putovanje, a mator čovek.
Pre ste uspeli. - To je bilo pre.
Možda možete da nabavite još bodljikavog jasena.
Bodljikavi jasen nije pospešio moje
pamćenje, ništa više od matičnog mleča.
Da.
Jedino nadahnuće za bilo kakva prisećanja si bio ti.
Ajde. Ti ga otvori.
Piše kako bi rekao da mu je majka umrla.
Kako ste znali?
G. Umezaki se zakleo da me neće ponovo kontaktirati.
Jedina stvar koja bi mogla da promeni njegovu
odluku je naredba njegove majke na samrti.
Dobar sin uvek radi ono što majka od njega zahteva.
Gospodine Holms!
Ne smete da budete van kreveta!
Gđo. Munro, prebrojao sam korake od
kreveta do prozora, i od prozora do...
Ne smete da radite ništa sami.
Treba da pozvonite.
Mislio sam da bi vam to bio teret.
Biće mi teret ako izgubite oslonac
i završite na patosu da vas ja podižem.
Nisam znao da je ovo postalo industrijski spor.
Pokušavao sam da izračunam koliko je verovatno da ćemo pronaći
hire sanšo na mestu koje je potpuno lišeno života.
Možda se život sam ponovo rađa.
Hire sanšo.
Kakav je ukus?
Nismo ga zbog ukusa tražili.
Pre nego što odemo, ima nešto što ne smem da zaboravim.
Potpisao sam je, kao što ste tražili.
Nisam siguran da možete da pročitate moje škrabotine.
"Gospodinu Umezakiju koji ne poseduje ovu knjigu dugo."
Niste imali ovu knjigu 20 godina. Potiče iz biblioteke.
Otisci od lepka pokazuje da ste uklonili nalepnicu.
Ne znate ništa o pčelama, matičnjaku ili bodljikavom jasenu.
Bilo je dovoljno da vas dovedem ovde.
Tokom našeg dopisivanja poslednjih nekoliko meseci...
zar vam moje ime nije bilo poznato?
Ne. - A ime mog oca.
Masuo Umezaki? -Nikada nisam poznavao vašeg oca.
Bio je diplomata u Londonu, pre nekoliko godina.
Voleo je sve engleske stvari.
Prvi poklon koji mi je dao bila je palica za kriket.
Drugi poklon je bilo ovo.
Na engleskom, kako bi pripomogao moje obrazovanje.
"Nakon konsultovanja
sa velikim detektivom Šerlokom Holmsom,
Shvatam da je u najboljem interesu svih nas da
ostanem u Engleskoj na neograničen period vremena.
Videćeš u ovoj knjizi da se radi o veoma mudrom i inteligentnom čoveku,
i da njegova reč po ovom pitanju ne treba da se shvati olako.
Nikad nam se više nije javio.
Žao mi je. - Moja majka umire.
Ostarila je bez svog muža. Sve to je zbog vas.
Razumem.
Poslednje javljanje vašeg oca bio je prvi put kada ste čuli za mene.
Masuo je isčezao iz vašeg života
a ja sam došao... u formi knjige.
Takoreći, jedno je zamenilo drugo.
Predlažem vama i vašoj majci da iskoristite
vreme koje imate da se pomirite sa činjenicama ovog slučaja.
Čovek je napustio svoju porodicu i napisao svom sinu bajku.
Ne bi bio prvi koji je obavio svoj kukavičluk zastavom požrtvovanja.
Žao mi je.
Nikada nisam poznavao vašeg oca.
Neću vam više smetati sa svojim pitanjima.
Ali ako bodljikavi jasen bude delotvoran, javi ćete mi?
Upomoć.
Hvala ti.
Izgledam kao da su me napali baskervilski psi.
Ne smem da dopustim da te mama vidi u tom gornjem delu pidžame. - Ne.
To je dokaz. - Da.
Čega? Ubistva?
Imam nešto za tebe.
Ne.
Apis cerana japonica.
Imaju pčele u Japanu? - Da. Iste kao naše pčele.
Samo što su one japanske.
Ne, to je za tebe. To je poklon.
Hvala vam.
U Japanu kažu Arigato.
Nešto te muči?
Izgubili ste još nekoliko pčela danas.
Nekoliko? - Šta mislite da je u pitanju?
Epidemija širenja smrtnosti.
Može da bude zaraza koju nismo videli do sada, ili iznenadna mutacija.
Donesi neke ostatke i pregledaćemo ih.
Da, gospodine! - I moju lupu.
U radnoj je sobi. Trebalo bi da bude u nekoj od fioka.
Rodžer?
G. Holmse se danas oseća bolje. - Jel tako?
G. Holmsu je toliko bolje da ćemo započeti istragu.
Čega?
Plimom kriminala koja je u vezi sa brojem
naših najistaknutijih stanara kočnica.
Pa, ako vam treba osumnjičeni, znate gde možete da me nađete.
Mama, sačekaj.
Kladim se da će g.Holms ako ga pitamo da primeni svoju moć.
Moć pomoću koje govori ljudima ko su i gde su bili, koristeći posmatranje.
Primeni je na mami. - Siguran sam da tvojoj majci
ne mora da se govori gde je bila.
Ne dosađuj g. Holmsa sa glupostima. - Nisu gluposti. Vidi.
Stani ispred g.Holmsa. Baš tako.
I on će ti reći gde si bila.
Hajde.
Da li hoćete da se okrene ukrug? - Ne. To neće biti potrebno.
Okreni se ukrug.
Bila si odsutna dobar deo dana.
Čađ na tvojoj haljini ukazuje na to da si vozom išla do Portsmuta,
jer su sve druge obližnje pruge koje bi mogle da posluže
za povratak te razdaljine ili u popravci ili ih ona tek očekuje.
U Portsmutu si se srela sa ljudima koji drže hotel.
Tvoja kosa i nokti svedoče da si imala nameru da ostaviš dobar utisak.
Ponudili su ti posao, prihvatila si.
Odbila si čaj, i nisi se srela sa sestrom
prema kojoj ne gajiš posebnu ljubav, a moje slabo
zdravlje si iskoristila kao izgovor da se što pre vratiš.
Nije bio izgovor. - Prihvatila si?
Počinjem u ponedeljak. - Oboje?
Idemo oboje. - Ona želi da budem čistač cipela.
Rodžer! -Želi da radim isto što i ona!
Nema sramote u onome što ja radim!
Dovoljno se žališ! Uvek pričaš kako je
život težak. I govoriš da si želela bolje.
Ona jedva zna da čita!
Idi kod nje.
Izvini se što si rekao stvari koje mogu samo da uvrede.
Bio si okrutan!
Zažalićeš ako se ne izviniš.
Ljudi to uvek kažu. - Kažu jer je istina.
Moi, je regrette tellement. Jako mi je žao.
Vi žalite? - Za mnogim stvarima.
Tvoj otac je mrzeo ono čime se bavio da zaradi za život.
Bio je mehaničar u garaži, kao i njegov otac pre njega.
Kada su ga pozvali, rekao mi je:
"Ljubavi, neću provesti ovaj rat ispod džipa nekog budže."
Prijaviću se u vazduhoplovstvo (RAF).
To je i uradio.
Obučavao se.
Postigao je dobre ocene, pa su mu dodeli Bristol Blenim četvrte klase.
Oborili su ga, pri prvom letu.
Svi njegovi drugovi koji su bili u motorizovanim
jedinicama su se vratili kućama bez ogrebotine.
Nije trebalo da kažem ono što sam rekao.
Nek ti je za nauk, onda.
Nemoj da kažeš sve što ti padne na pamet.
Pogledajte.
Kako si pronašao to? - U vašem stolu.
Nemoguće. - U onom u ćošku.
Nisam ni znao da je sto dok ga nisam otvorio.
To nije moj, već Džonov sto.
Ostavio ga je u ulici Bejker kada je otišao da se ženi.
Da, i u njemu postoji tajni pretinac
u kome je bila ova rukavica o kojoj ste pisali.
Znam da ste rekli da dr Votson nije pisao kako je bilo, ali u priči...
Ne radim više na toj priči. Da, ali i u Votsonovoj priči se spominje armonika.
I Nemica. Kao i rukavica. Prema tome, možda je napisao kako je bilo.
To je nemoguće. Džon je do tada otišao iz ulice Bejker.
Pa zašto je rukavica onda bila unutra? - Ne znam.
A ako sam ikada i znao, ne sećam se.
Pošto se ne sećate, zašto onda slučaj nije mogao da bude uspešan,
kao što je dr Votson i napisao? - Jer je bio moj poslednji slučaj.
A da sam ga uspešno okončao, ne bih napustio posao i
proveo 35 godina ovde, na ovom mestu, daleko od sveta!
Odabrao sam izgnanstvo kao kaznu, ali ne znam zašto?
Mora da sam uradio nešto veoma pogrešno...
Nemam dokaza o tome šta je to bilo.
Samo bol, krivicu...
Beskorisna, bezvredna osećanja!
Poželeo sam da nikada nisam uzeo Umezakijev slučaj!
Kelmotov. - Molim?
Kelmotov slučaj. Rekli ste Umezakijev.
Rodžer. Čaj je gotov.
Bolje da počistim ovo.
Gospdine Holms. Da li sada želite svoj čaj?
Gospodine Holms?
Ako umrete...šta će se desiti sa pčelama?
Blage veze nemam.
Ne možeš uvek sve da rešiš.
Pričalo se da se koristi u prizivanju mrtvih.
Smrt, jadikovanje, oplakivanje,
To su sve banalnosti.
Logika je prava retkost.
Mrtvi nisu tako daleko.
Oni su samo na drugoj strani zida.
Kada si to rekla?
Izvodite svoje trikove na drugom mestu, g. Holms.
Mom suprugu obmana nikada ne bi pošla
za rukom sve dok je perem njegov veš.
Ne znam mnogo o vašem poslu, ali sumnjam da je gledanje u dlan
uobičajen postupak kada se radi o ženi koju ste unajmljeni da uhodite.
Bilo je to sredstvo za postizanje željenog cilja.
A šta je to? - Odlaganje vaših poteza.
Trebalo je da vas drži podalje od sastanaka na koje silno želite da odete.
Čak i pre nego što sam vas danas ugledao,
Uvideo sam neka duboka
osećanja koja gajite prema suprugu.
Čoveku koji vam je uzeo muziku koju ste voleli,
i koji vam je uskratio užitak vaših časova.
koji je čak odbio da postavi spomenik detetu.
Sve ovo ukazivalo je na vašu averziju.
A onda sam posvedočio vašim potezima.
Plagirali ste njegov potpis
podigli ste sve sa njegovog računa,
kupili ste otrov, i proverili njegov testament,
planirali ste beg sa čovekom kome ste platili lepu svotu.
I sve je to bila olakšica meni.
Uverljiv splet okolnosti,
koji nagoveštava vašu nameru da ubijete svog supruga.
Ali sa dva propusta.
Moramo da okrivimo vašeg supruga za prvu.
Da g. Kelmot nije pohitao u atelje gđe. Širmer, i tako mene skrenuo
sa puta, vi ne biste morali da tumarate ulicama tako sumnjičavo dugo.
Ali pošto niste imali izbora, to ste i uradili.
Takođe bih primetio da ne odajete
utisak osobe koja voli da gleda izloge,
pogotovo izlog preparatora.
Jel to bila druga greška? - Ne, samo potvrda prve.
Druga je bila neophodna, a samim tim i najgora.
Čovek na stanici.
Sve u vezi sa njim, njegova odeća, zakrpe na pantalonama,
ruke u ožiljcima i opekotinama od kiseline.
sve ovo je ukazivalo na njegovo zanimanje. Kamenorezac.
Novac mora da vam je bio strašno potreban
jer u suprotnom be biste plagirali potpis svog supruga.
Novac je bio namenjen za spomenike
koje vaš suprug ne želi da dopusti. Za Grejs. Za Džejmsa.
Za Vas.
Da li ste sve udesili da izgleda kao da je g. Kelmot
planirana žrtva, samo da biste mene zavarali?
Kada sam pronašla vizit kartu... bila sam besna
što me Tomas poznaje tako malo da je morao
da unajmi detektiva kako bi otkrio istinu.
A onda mi je sinulo,
da ako iko može da razume, to bi bili vi.
Tomas misli da sam luda što razgovaram sa svojom decom.
On ne razume.
Mrtvi nisu tako daleko.
Oni su samo...
sa druge strane zida.
A svi mi sa ove strane zida smo tako...
Usamljeni?
Bio sam usamljen...
čitav svoj život.
Intelekt mi je nadomestio tu prazninu.
A jel to dovoljno? - Može da bude.
Ako je neko toliko srećan da pronađe mesto na svetu.
I još jednu dušu sa kojom njegova samoća može da bivstvuje.
Da li znate mesto gde dve takve duše mogu da obitavaju?
Bila je to ponuda kao ni jedna do tada.
Htela je da podeli svoju usamljenost sa mnom.
Tek sam kasnije shvatio koliko će moja odluka biti kobna.
Imate supruga koji vas voli.
Pođite njemu.
Gospodine Holms...
Imate moju zahvalnost.
Šta sam drugo mogao da učinim?
Prosula je sadržaj bočice
i bez zle namere, otrovala nevinog svedoka.
Da je to bila jedna od Džonovih priča, on bi je nazvao "Nagoveštavanje".
ŽENA IZVRŠILA SAMOUBISTVO.
Vreme koje smo proveli zajedno bilo je isuviše kratko.
Zapravo, manje od jednog sata.
Ipak, njena me je smrt primorala da shvatim da je ljudska narav
misterija, koju logika sama po sebi ne može da rasvetli.
Uspešno sam utvrdio činjenice njenog slučaja,
ali sam omanuo da dokučim njihovo značenje.
Nikada do tada nisam osetio tako neshvatljivu prazninu u sebi.
Tek tada sam počeo da shvatam koliko
sam neizmerno usamljen bio na svetu.
Gđa. Hadson je pisala Votsonu.
Odmah je došao.
Ostao je sa mnom, u našim starim prostorijama, joj čitav jedan mesec.
Ispričao sam mu, veoma iscrpno, sve o slučaju.
Vratio me je nazad sa ruba.
A nakon toga, Votson je napisao priču.
Načinio me je herojem.
Bio je to njegov način da izrazi ljubaznost.
Nije znao kako drugačije da piše o liku koji je stvorio.
Posle svih tih godina, Džon me u opšte nije poznavao.
Mogu samo da nagađam zašto je sklonio rukavicu,
da li zbog toga da bi sprečio da postane suviše jak podsetnik,
da bi sprečio da postane izvor čemera
kome bih mogao da se vratim?
Ali isto tako nije mogao da nagovori sebe da treba da je uništi.
Nakon svega, Džon i ja smo se udaljili jedan od drugog.
Tri godina kasnije, i on je otišao, a da jedan drugome nismo rekli ni zbogom.
I tako se okonča ova istinita priča
o ženi koja je skončala svoj život pre vremena,
i o čoveku, koji je do skora,
bio siguran da će nadživeti svoju smrt.
Jel Rodžer kod pčela? - Najverovatnije.
Moram da mu kažem nešto važno.
Ti nastavi sa tim što si radila.
Mogli bi da ga pitate gde je nestala kanta za vodu?
Ambulanta? Da, ovde Hedli haus.
Hedli? - Da, brzo!
Ponesite zalihe adrenalina.
Hedli haus? - Tako je, Hedli!
Rodžer?
Rodžer. O, ne! Ne, ne, ne, ne, ne!
Rodžer!
Gospodine Holms?
Ovde inspektor Gilbert.
Gospodine Holms?
Da, inspektore?
Dečaku daju injekcije adrenalina, kako se i rekli, ali...
ne izgleda dobro.
Bežao je od svojih napadača.
Njegove stope.
Njihov šablon ukazuje da je tokom bega bio dezorjentisan.
Mora da ga je napadao čitav roj.
I pre nego što je izgubio svest, koža bi mu
pocrvenela, praćeno gorućim bolom...
Pad krvnog pritiska, slabost.
Vrat i usta bi mu otekli
što objašnjava zašto nije zvao pomoć.
Potom pad pulsa...
Nemogućnost da diše...
Šok.
Da li ste znali da je alergičan na pčele?
Bio sam siguran da nije.
Ne, ne! Ne, gđo. Munro, ne!
Ne smete da uradite to!
Moj sin... neće da se probudi.
Možda se nikad ne probudi.
Poslali su me nazad do jutra.
Nisi imao čak ni pristojnosti da mi kažeš šta mu se desilo!
Mislio sam da to ne bi promenilo nešto.
Ja sam mu majka!
A ti si ga ukrao od mene! On je sve što sam imala!
A sada sam ga izgubila.
Zašto nisu napale tebe?
Trebalo je to da budeš ti! - Pčele nisu krive.
Samo ti je do njih stalo. - Ne! Brinem za Rodžera.
Jako mi je stalo do Rodžera.
Pčele... to nisu uradile.
Pčele nisu krive!
To su bile ose!
Rodžer je pokušavao da pronađe on što je ubijalo pčele.
I pronašao je. Našao je osinjak.
Morao je da ih spreči da tamane pčele.
I tako je uradio najgoru moguću stvar.
Pokušao je da ih potopi sa vodom.
Kako znaš da su to bile one?
Pčele ostavljaju svoje žaoke, ose to ne čine.
Nije bilo žaoka na Rodžerovom licu.
Kad su ga napale, ispustio je kantu za vodu i otrčao da zaštiti pčele.
Tamo su stope od košnica do osinjka i nazad.
Pokušavao je da sačuva pčele. - Da.
Da.
Bila je jednom jedna žena.
Poznavao sam je manje od dana.
15 minuta razgovora.
Bila joj je potrebna moja pomoć.
Očajnički joj je bilo potrebno razumevanje od nekog...
Mene.
Izneo sam pojedinosti njenog slučaja onako kako sam ih video...
Misleći da će joj zbog toga laknuti.
Gledao sam je kako odlazi.
I u roku od par sati okončala je svoj život.
Time što sam ukazao na uzrok njenog očaja sa takvom jasnoćom
dao sam joj odrešene ruke da učini baš ono što je i nameravala.
Trebalo je da uradim sve što je bilo neophodno kako bih je spasio.
Da je lažem, da izmislim priču.
Da je uzmem za ruku i da je držim dok jeca,
i govori: "Dođi da živiš sa mnom.
Hajde da budem zajedno sami."
Ali bio sam bojažljiv.
Sebičan.
Ona je razlog...
zbog kog sam se vratio svojim pčelama,
kako više nikada ne bih mogao da povredim nekoga.
Ostavljam vam kuću.
Tebi i Rodžeru.
Kuću, plac, pčelinjak, sve unutra i spolja.
I pošto se neću predomišljati u vezi ovoga,
shvatićeš, pretpostavljam, da će biti dosta
manje zamršeno za sve uključene ako vas
dvoje ne odete negde kao što je Portsmut.
Gospođo Munro? Rodžer se probudio.
Dragi g. Umezaki,
Pišem vam kako bih vam rekao da sam se
napokon setio sastanka sa vašim ocem.
Žena je izgubila život jer nisam uspeo da rešim njen slučaj.
Krivica i griža savesti su uzeli svoj danak,
i moje moći su bile daleko od najboljih
i tada sam primio hitnu poruku kojom sam pozvan u Diogen
klub kako bi se sastao sa svojim bratom Majkroftom.
Ovaj gospodin je ponudio svoje usluge.
Želi da radi za krunu.
Ovde sam kako bi me testirali, gospodine Holms.
Silno želim da budem od koristi.
Mislite li da sam pogodan? - Siguran sam u to, gospodine.
Dobro. Postoji jedan omanji problem.
G. Umezaki ima suprugu i dete u Japanu.
Želi da zna šta bi bilo najbolje rešenje.
Napišite pismo u kome ćete reći da nameravate da ostanete u Engleskoj.
Moglo bi da prođe dosta vremena do vašeg povratka.
Vaš otac je nastavio da služi Britanskoj imperiji mnogo
godina u potpunoj tajnosti i sa najvišim odlikama,
od...
Malajskog... prolaza...
do Arabijskog mora.
Bio je hrabar, odvažan i dostojanstven čovek,
na koga voljena supruga i dragi sin
opravdano mogu da budu ponosni.
Šerlok Holms.
Moj prijatelj Džon.
Moj brat Majkroft.
Gospođa Hadson.
Masuo Umezaki.
Maja... Umezaki.
En.
A za koga je taj?
Za mene. Vas.
Pa, nećemo još neko vreme, sigurno?
Da li ste završilo ono što ste trebali da uradite?
Da, jesam. Moj prvi pohod u svet fikcije.
Čovek ne bi trebalo da napusti svoj život bez osećaja ispunjenosti.
Možeš ga iskoristiti u jednoj od svojih priča.
Staklo, pčela...
i Rodžer.
Pokaži mi kako da ih isteram.
Idi.
Kraljica upravlja kolonijom.
Trutovi opslužuju kraljicu.
Radilice obavljaju poslove. - Ma nemoj?